Vilken adress Är den bästa i Paris
Vilka små djur Har påbrå och får pris
Vilka djur Får sova i palats
Naturellement "the Aristocats"
Vilka små djur Är de finaste till sättet
Vilka små djur Kan allt om etikett
Vilka djur Får bo i ett palats
Naturellement "the Aristocats"
De är förnämliga och vackra När de strosar fram i parken
En aristokratisk stil Och elegans i varje gest
En sådan katt Kan inte ses i slumkvarter
Bland soporna i soptunnan Där andra katter ler
Åh nej
Vilka små djur ses aldrig resa ragg
Vilka små djur har nästan inga fel
Vilka djur får bo i ett palats
Naturellement "the Aristocats"
Marie, min lilla vän, du kommer att bli lika vacker som din mamma.
Inte sant, Duchess?
Försiktigt nu, Toulouse.
Du gör det svårt för stackars Edgar.
Halt, Frou-Frou. Lugn nu, gumman.
Tack, Edgar.
Ja visst, Frou-Frou. Jag glömde nästan.
Får jag ta ert paket, madam. Det är verkligen alldeles för tungt.
Jag klarar mig utmärkt.
Berlioz, kom hit. Har du inte glömt nånting, älskling?
Tack för att jag fick rida på dig, Frou-Frou.
Alltid välkommen, lille vän
- Var det bra, mamma? - Det var väldigt fint.
Kom nu, Duchess. Ungar, kom nu.
Jag väntar hit min advokat George Hautecour. Ni minns väl honom?
Det är klart, madam. Ingen kan väl glömma honom.
Hoppsan! Jag är inte så vig som när jag var åttio.
God dag. Madam väntar.
God afton, Edgar.
En fullträff till.
Kom, Edgar. Sist upp är en torrboll.
Kunde vi kanske ta hissen i dag...
Den där fågelburen? Dumheter. Hissar är till för gamlingar.
- En hjälpande hand. - Ni har inte en extrafot till låns?
Det är lika roligt... varje gång.
- Släpp käppen! - Jag är förfärligt ledsen.
Tappa inte fattningen, Edgar! Framåt och uppåt!
- Går jag för hårt fram, Edgar? - Åh snälla...
Så där ja, Duchess. Det är bättre.
Vi måste snygga till oss för George. Han är vår äldsta och käraste vän.
Kom in.
Anmäler... monsieur...
George... Hautecour.
Men, Edgar, jag känner ju George.
Adelaide, min vän.
Så roligt att se dig, George.
Den mjukaste handen i hela Paris.
Du är en hänsynslös smickrare.
Den där musiken... Det är Carmen, inte sant?
Du har rätt. Det var min favoritroll.
Ja, det var natten efter din stora premiär vi träffades, minns du?
- Det är klart att jag gör. - Hur vi firade din stora succé...
Champagne! Dans hela natten lång...
Tack och lov.
Precis lagom.
Åh, George. Vi är bara ett par gamla sentimentala tokar.
Åh, George. Var nu allvarlig.
Jag har bett dig komma hit i ett mycket viktigt juridiskt uppdrag.
Utmärkt, utmärkt. Vem är det du vill jag ska stämma?
Jag vill inte stämma nån. Jag vill helt enkelt upprätta mitt testamente.
Testamente...
- Nåväl. Vilka är arvingarna? - Jag har inga släktingar i livet.
Jag vill att mina älskade katter alltid ska ha det bra.
Och det finns ingen som klarar det bättre än min trogne betjänt Edgar.
Edgar? Du menar inte att du lämnar din förmögenhet till Edgar.
Allt du äger? Aktier, det här huset, herrgården-
konstskatterna, juvelerna och...
- Nej, George. Till mina katter. - Katterna?
Katter!
Jag vill att katterna ska ärva först.
Och efter deras död ärver Edgar hela min resterande förmögenhet.
Katterna ärver först och jag ärver katterna. Jag, Ed gar efter...
Nej, det är inte rätt!
Varje katt lever cirka tolv år. Jag kan inte vänta.
Och varje katt har nio liv. Fyra gånger tolv gånger nio...
Nej, det är mindre, men längre än jag kommer att leva.
Jag ska gå bort.
Nej... Åh nej!
De ska bort. Jag tänker ut nåt. Det finns en miljon skäl till det.
Och alla är dollar. Miljoner!
Katterna måste härifrån.
- Vänta på mig! - Jag först! Jag först!
- Varför ska du vara först? - För att jag är dam, så det så!
- Du är väl ingen dam. - Du är ju bara en vanlig syrra.
Jag ska visa dig vem som är dam.
På henne!
- Slåss snyggt, Marie. - Tjejer slåss aldrig snyggt.
Aj! Det där gjorde ont. - Mamma! Mamma!
Marie, älskling, du måste låta bli. Så där görverkligen inte små damer.
Och Berlioz... Ett sånt uppförande är helt ovärdigt en liten gentleman.
Det var hon som började!
Damer börjar aldrig slagsmål, men de kan sluta ett.
- Var inte dum, Berlioz. - Vi övar oss på att bitas och rivas.
En fin katt övar inte att rivas och bitas och sånt. Det är förfärligt.
Men vi kanske träffar på en tuffvildkatt.
Nu räcker det. Det är dags att vi ägnar oss åt personlighetsdaning.
Ni vill växa upp och bli charmerande damer och herrar.
- Nu Toulouse ska du öva på att måla. - Ja, mamma.
Mamma får vi titta när Toulouse målar innan vi börjar vår pianolektion.
- Snälla, mamma. - Ja, men vi måste vara hemskt tysta.
- Det är Edgar! - Ja! Gamla ättiksgurkan Edgar!
Den gamla ättiksgurkan... Nä men, Berlioz...
Det var inte snällt. Edgar är fäst vid oss och tar väl hand om oss.
Somna små missar Slanten blir min
När ni somnar in
Edgar, gamle lurifax.
Hoppsan! Oj då, en liten blunder. Och jag är John Blunder.
Inte dåligt, va? Blunder och John Blunder.
Låt oss lämna Toulouse att måla.
Marie, gå nu till pianot. Spring nu, båda två.
Ja, mamma.
Det är dags att öva skalor och arpeggio.
Jag är klar nu, maestro.
Mamma! Han gjorde det igen!
- Skvallerbytta. - Så ja, Berlioz. Lugna dig nu.
- Spela din lilla sång för mig. - Ja, mamma.
Do mi so do Do so mi do
Om man något bättre Resultat vill nå
Ska man spela skala Och arpeggio
Musiken ska klinga Ifrån bröst och ifrån nos
När man sjunger skalor Och arpeggio
Om man över riktigt mycket Varje dag
Plötsligt känns en framgång Riktigt bra, bra, bra
Do mi so mi do mi so mi Det är så det går
När man övar skala Och arpeggio
Do mi so do
Do so mi do
Fast man tycker först Det inte nånting blir
Kunskapen ska växa Som ett träd i blom
Är du klok så gör du det Som du nu vet förstås
Övar dina skalor
Och arpeggio
God afton, mi na små ungar.
E r favoriträtt ti I l redd på ett speciellt sätt.
Crème de la crème à la Ed gar.
Sov gott... Jag menar ät gott.
God afton, Duchess. - Hej, kattungar.
- Hejsan, Roquefort. - God afton, monsieur Roquefort
Nånting doftar väldigt gott. Vad är så aptitretande?
Det är crème de la crème à la Edgar.
- Gör oss sällskap, Roquefort. - Ja visst. Jag vill inte störa.
Men det råkar vara så att jag har ett kex med mig.
- Kom, Roquefort! Smaka! - Tack så mycket.
Tackar som bjuder. Bara doppa lite.
Gott, gott. Hälsa köksmästaren.
Det är njam-njam.
Deliciöst... Dubbelt deliciöst.
Det här fordrar ett kex till. Jag är strax tillbaka.
Så det var... crème... de la crème...
... à la... Edgar.
Lafayette... Lafayette...
- Lafayette! - Ja, jag är här.
Lyssna! Hjul som närmar sig.
Napoleon, vi har ju bitit sex däck idag. Jagat fyra bilar och en skoter.
Äh, håll din mun!
Det är en motorcykel. Tvåcylindrig, kedjedriven...
Knarrigt ljud där fram, låter det som.
Du tar däcken och jag går direkt på pudelns kärna.
Varför får du alltid saftigaste biten?
För att det är jag som är basen.
Sluta tjattra! Blås till attack!
- Det där är en matsignal. - Vilken blåsning!
- Du kan bli malaj, vet du. - Okej, attack!
Vänta lite. Det är jag som är bas. Jag säger till när vi ska gå.
Nu går vi. Attack!
Fin vovve! Fin vovve!
Bättre än att springa, Nappe!
- Öppna spjäll, Napoleon! - Det är det redan!
Var är jag? Jag är inte hemma.
Barn, var är ni? Svara mig!
Berlioz! Toulouse! Marie! Var är ni?
Här är jag, mamma.
Marie, älskling. Är allt bra?
Jag måste ha haft en mardröm och ramlat ur sängen.
Var inte rädd nu, Marie.
Mamma!
Det är Berlioz!
Vi är här, Berlioz! Var inte rädd, allt kommer att bli bra.
Jag kommer, mamma.
Usch, vad jag är kall och våt.
Mamma...
Mamma!
Älskling... Det är bara en liten groda.
Men hade mun som en stor flodhäst.
Vad är det som är så roligt?
Så, små älsklingar. Stanna här.
Jag ska gå och leta efter Toulouse. Toulouse! Var är du?
- Toulouse! - Toulouse!
- Hej. Vad bråkar ni om? - Varför svarar du inte?
Mamma! Han har varit här hela tiden.
Tack och lov!
- Är allt bra? - Jag hade en så konstig dröm.
Edgar var med. Vi åkte alla och studsade omkring.
Grodor! Oj då! Då var det ingen dröm.
- Edgar gjorde det här. - Edgar?
Åh, älskling, det är vansinnigt.
Du kanske slog dig i huvudet, Toulouse.
Mamma, jag är rädd. Jag vill åka hem.
Så så, min älskling. Var inte rädd.
Vi måste gömma oss i korgen.
Vad ska hända oss nu?
Jag vet inte, älskling. Det ser rätt hopplöst ut.
Jag vill att vi ska vara hemma hos madam nu.
Stackars madam. Hon blir så ängslig när vi är borta.
Duchess! Barn!
Åh, min himmel! Jag hade en så förfärlig dröm om dem.
Tack och lov att det bara var en dröm.
Oj, vilken förfärlig natt.
Så så, mina älsklingar, var inte förskräckta.
Stormen är snart förbi.
Åh nej! De är borta!
Duchess! Barn! Var är ni?
De är borta! De är borta!
Duchess... Barnen... Borta? Det är förfärligt.
Var? Varför? Store himmel, vad som helst kan hända dem en sån här natt.
Kanske spolas de ner i ett avlopp, blir slagna av blixten...
De behöver hjälp. Jag måste hitta dem.
Duchess! Kattungar!
Jag vill ha sill med makaroni Med tomatsås till
Och en gravad glass Med en strömming till
Jag är Abraham de Lacy
Giuseppe Casey
Thomas O'Malley
O'Malley, en vildkattskung
Jag har sån vandringslust Måste sätta fräs
Måste gå från kust till kust Känna gröna gräs
Måste strosa stråket fram Visa min sköna stil
Svänga min svans Bland katter med sprätt
Min kissemiss Jag spinner så lätt
För jag är...
Abraham de Lacy Giuseppe Casey
Thomas O'Malley
O'Malley, en vildkattskung
Monsieur, ert namn verkar representera hela Europa.
Det finns bara en katt av mitt slag.
Jag är kung på var landsväg
Prins i var allé
Och kändis i vart kvarter
Mitt hem är vart kafé
Och om du vill hänga med mig
Ifall världen du vill se
Calcutta till Rom Eller "home, sweet home" i Paris
Magnifisk, du där
- Åh boy! En vild katt! - Sch! Lyssna.
För jag är genuin Och kan byta bo
Och jag dricker livets vin Och är kvällens klo
Och jag väljer den väg jag vill Jag kan inte sitta still
Och hur jag än går Är det mina spår
Det är livets väg Som du förstår
För mig
Abraham de Lacy Giuseppe Casey
Thomas O'Malley
O'Malley, en vildkattskung
Just det. Och jag är väldi gt glad för det.
Bravo! Mycket bra! Ni har stor talang.
Tack, tack. Och vad må nu ert namn vara?
Jag heter Duchess.
Duchess... Underbart! Tjusigt!
Och vilka jack!
De är som safirer som glimmar skönt.
Morgonljus som solen krönt.
- Så romantiskt... - Tjejlarv!
C'est très joli, monsieur. Mycket poetiskt.
- Men det kanske inte är Shakespeare. - Det är Thomas O'Malley, baby.
En smakbit, bara. Jag har en miljon till.
Nej, snälla ni. Jag har hamnat i en del besvär.
Besvär? Att hjälpa vackra damer i nöd är liksom min specialitet.
Berätta för pappa, ers höghet.
Det är viktigt att jag kommer hem till Paris.
Så om ni ville vara snäll att visa vägen.
Visa er vägen? Hemska tanke.
Vi flyger till Paris på en magisk matta, sida vid sida.
Stjärnorna ska leda oss.
- Bara vi två. - Åh, vad underbart!
Tre?
Fyra?
- Fem? - Ja. Det här är min barn.
Vad fint.
- Har du en flygande matta? - Får vi åka med på den?
Nä men, Marie.
Mamma, har jag också glänsande safirögon som bländar?
- Har jag sagt det? - Ja, som en liten smakbit.
Vi skulle få åka på din magiska matta.
Ja, men... Jag menar...
Ingen poesi att täcka situationen?
Jag hade tänkt mig en sportmodell, baby. Du vet...
Kanske en magisk matta, byggd för två.
Jag tar inte mycket plats.
Jag förstår perfekt, monsieur O'Malley.
Nå, kom nu älsklingar.
Jag är en tuffvildkatt jag med.
Oj oj! Du är säkert en riktig tiger på hemmaplan.
Ja! För jag tränar hela tiden!
- Så så, Toulouse. Kom, älskling. - Ja, mamma.
Vi ses, tigern!
Vilken familj!
Om du tänker på det, O'Malley. Du är inte en katt, du är en råtta.
Ja? Ja!
- Vänta lite! - Ja, monsieur O'Malley?
Nu, klimpar, om jag sa magisk matta, så menar jag att den verkligen finns.
Och den ska stanna för passagerare, precis...
Här!
Åh boy! Vi får flyga i alla fall!
Ännu en flykt in i fantasin?
Nej, nej, bruden.
Göm er där borta och lämna resten till Thomas O'Malley.
- Fort, mamma, göm dig här. - Skynda, mamma, skynda.
En magiska matta kommer nu.
Är det där en magiska matta?
Motorstopp! Dumma katt! Din katastrof!
Snabba på. Alla ombord till Paris.
Men, monsieur O'Malley, ni riskerade ert liv för oss.
Jag har några till övers. Var inget.
- Hur kan vi nånsin tacka er? - Mitt nöje. Helt och hållet.
Hej då! Auf Wiedersehen! Bonsoir!
Sayonara! Och alla de där fina farvälorden.
Sayonara, monsieur...
Mamma!
Marie!
- Hur gick det, Marie? - Bra, mamma.
- Har vi inte setts förut? - Jag är så väldigt glad för det.
Tack snälla farbror för att ni räddade mitt liv.
Inget att tala om, lilla prinsessa.
När vi kommer till Paris ska vi slå runt allihop.
Jag är ledsen, men det kan vi inte.
Madam blir så orolig för oss.
Människor bryr sig inte så mycket om sina djur.
Åh nej, ni tycks inte alls förstå. Hon älskar oss mycket.
Stackars madam... i det stora huset, alldeles ensam.
I alla dagar, bittida som sent
Betygar hon sin kärlek
Så... Så mjukt och lent...
Hon tycker alltid vi är bäst
För hon är vid oss så väldigt fäst
Jag var så orolig för dig, Roquefort. Hur har det gått?
Inte en skymt, Frou-Frou. Jag har letat hela natten.
Jag vet. Och stackars madam fick inte en blund heller.
Det är en sorglig dag för oss alla.
God morgon, Frou-Frou, mitt vackra sto.
Kan du bevara en hemlis? Klart du kan!
Jag har en nyhet från säker källa, om du förstår vad jag menar.
Titta, Frou-Frou. Förstasidesnyheter.
"Mystisk kattnappning. Hel kattfamilj borta. " Är du inte stolt över mig?
Så han är kattnapparen.
Polisen sa att det var mästerligt gjort, utfört av ett geni.
Inte illa, va?
De kommer inte att hitta några spår. Inget enda bevis.
Då ska jag äta upp min hatt.
Min hatt! Mitt paraply! Åh, himmel!
Jag måste få tillbaka dem i kväll.
Din... värdelösa... slemmiga... betjänt...
- Nån som vill ha frukost? - Var är den?
Under den magiska mattan, men vi måste koka ihop en formel.
Förstår ni? Klara?
Okej... För att magiken ska funka måste man vicka på nosen.
Klia på hakan.
Blunda med ögat.
Rita ett kors på magen.
Och sen frukost à la katt.
- Hurra! - Titta, mamma!
Ni är fantastisk, monsieur O'Malley.
Ja... Ja.
Tjuvar! Vagabondkatter! Här har ni!
Och här har ni!
Vilken hemsk, förfärlig människa.
Folk är så där ibland. Jag kan dem rätt bra nu.
Jag ska visa honom!
Ta det lugnt, lilla tiger. Vilken kort stubin.
- Han sa ju "bondkatter"! - Vad jag blir glad när vi kommer hem.
Det är lång väg dit, så det är bäst att vi sticker.
Åh boy! Titta vilken bro!
- Kom, så leker vi tåg. - Försiktigt nu barn.
Tag plats! Marie är bagagevagn.
Ta det lugnt bara. Kryp ned här.
Mamma!
Marie!
Upp med nosen! Här kommerThomas O'Malley!
Thomas! Här är jag!
Måste du trilla av bron?
Thomas! Försiktigt!
Det är okej, sötnos. Vi ses längre ned.
Vilket fantastiskt landskap, Abigail.
- Så likt vårt eget kära England. - Ja visst.
Amelia, om jag går mycket längre, så blir jag plattfot.
Vi föddes ju plattfotade.
Nä men, titta där borta.
- Så ovanligt. - En katt som försöker lära sig simma.
- Han går helt fel tillväga. - Visst. Vi måste rätt till det.
Sir! Ni har verkligen tur att vi råkade komma förbi.
- Ja, vi är här för att hjälpa till. - Lägg av. Jag klarar mig själv.
Först måste ni kasta er ut på egen hand.
Stick! Jag försöker komma i land.
Ni kommer aldrig lära er att simma med den där pilkvisten i munnen.
Klipp, klipp. Klart för start.
Låt bli!
- Ni klarar er utmärkt. - Bekymra er inte om stilen.
Han är som fisken i vattnet. En väldigt duktig elev.
Nej, det är inte rätt tid för skoj och glam.
- Himmel, Amelia. Du tror väl inte... - Jo, det gör jag. Botten upp!
Djupare!
Titta, där är han!
Ni klarade er rätt bra i början.
Thomas... Tack och lov att allt är väl.
Glöm inte att öva.
- Vill du ha hjälp, farbror O'Malley? - Hjälp? Jag har fått nog med hjälp.
Tack så hemskt mycket för att ni hjälpte O'Malley.
Ja visst, min vän, men först presentation.
Ja, vi britter vill gärna ha det formellt.
Jag är Amelia Gable. Det här är min syster.
- Miss Abigail Gable. - Vi är tvillingar.
Man kan nog säga att vi är släkt.
Så fint. Det hade jag aldrig trott.
Titta! De har gummifötter.
- Vi är på semester. - Promenerar Frankrike runt.
- Simmar bitvis, förstås. - På vatten, så klart.
Thomas, det här är Amelia och Abigail Gable.
Be de simhudade livräddarna gå sin väg.
Nej men, Thomas.
Okej, baby. - Hej, pullor!
Vi är inte höns. Vi är gäss.
Nej! Jag trodde ni var svanar.
Smickrare!
Er man är mycket charmerande och väldigt stilig.
Jag är inte hennes man precis.
Precis? Antingen är ni eller inte.
Okej... Inte.
Det är skandalöst.
- En skamlös syndare. - Förförare!
- Hans ögon sitter för tätt. - En ofast blick.
- Han har ett snedvridet leende. - En svag haka.
Han är en solochvårare som leker med oskyldiga kvinnohjärtan.
Så romantiskt!
Snälla ni, låt mig förklara. Thomas är en kär vän till oss.
- Han hjälper oss att komma hem. - Sno på. Låt oss komma iväg.
Ajöss, gäss, vi syns. Vi är på väg till Paris.
Å, så bra. Vi är på väg till Paris vi med.
- Låt oss göra sällskap. - Jag tycker det är en bra idé.
Nej...
Du ska stå här. Få se...
- Du tar den platsen. - Duchess, ni gör er bra här.
Och du lilla vän får ta den platsen.
- Då blir ju mister O'Malley kvar. - Inte kan vi lämna honom.
Mister O'Malley... Ni får bilda svansen.
Klara allihop? Tänk "gås".
Framåt marsch.
Måste vi vagga som de gör.
Ja, lille vän. Tänk "gås".
- I Paris måste vi träffa onkel Waldo. - Waldo?
Ja, vi ska träffa vår onkel Waldo på Le Petit Café.
Le Petit Café? Åh, den berömda restaurangen.
C'est magnifique!
Han bet mig i fingret!
Ut ur köket!
Stick!
Skönt att bli av med den där.
Det är onkel Waldo!
Abigail! Amelia! Mina favoritsyskonbarn.
Onkel Waldo... Jag tror faktiskt du har druckit.
Vad har hänt med dina vackra stjärtfjädrar?
Flickor, det är skandalöst.
Ni skulle aldrig tro vad de försökte göra med stackars onkel Waldo.
Titta här.
Prima lantgås à la provençale med kastanjefyllning.
Och öst med vitt vin.
Bara öst? Han är marinerad i det.
Förfärligt. Som gammal britt skulle jag föredragit sherry.
Sherry!
- Det är för mycket, onkel Waldo. - Han har fått för mycket.
Vi måste få onkel Waldo i säng.
Säg mig, flickor, vad är det ni viskar om.
Så så, flickor! Inte hyssja åt onkel Waldo.
Ni kommer att väcka hela kvarteret!
- Kvarteret! - Vad du är tokig, onkel.
- Jag tycker det är bäst vi går. - Som ni vill, flickor.
Vi fåglar måste hicka ihop.
Han menar hålla ihop.
Det här, flickor, är livet på en pinne!
Jajamänsan.
Jag gillar onkel Waldo.
Särskilt när han är marinerad.
Frou-Frou, nu kommer Edgar.
Hoppa på motorcykeln. Och var rädd om dig.
I natt ska operation kattnappning vara avklarad.
Önska mig tur, fisketur.
Hej då, Frou-Frou!
Lyssna, Lafayette!
Vad du är larvig, Napoleon. Det är ju bara en gräshoppa.
- Knarriga skor närmar sig. - Har du sett en gräshoppa med skor?
Håll din mun.
Låt mig se. Det är snörskor.
Storlek 42 1 /2.
Hål i vänstra sulan låter det som.
- Vad är det för färg? - Svart... Hur ska jag kunna veta det?
- Nu har det slutat knarra. - Jag tror att det är en gräshoppa.
Det är jag som är basen. Jag bestämmer vad det var.
- Det var en liten gräshoppa. - Vi ses i morgon bitti, Napoleon.
Det är min hatt! Jag är basen!
Bråka inte. Jag har inte gjort nåt.
Det känns fint, Lafayette.
Det är bra.
Längre ner och fortare.
Jag kliar så fort jag kan.
Just där, ja. Härligt.
Åh, vad det är varmt och mysigt.
Vad är det som står på? Lafayette, vad i Hälsingland försöker du göra?
Jag får skulden för allting.
Vänta lite, var är min hatt? Och nån har stulit min paraflax!
Och var är min nannakorg.
Vem den är, så ska han få på moppe.
- Jag får möraste biten. - Tyst nu! Kom med.
- Det är de där dojorna igen. - Jag hör dem.
Jag har gåshud och är jätteskraj.
Det här är inte rätta tidpunkten att vända ryggen till.
Jag känner på mig att fallet blir jätteenkelt.
- Såg du honom? - Han smög sig på mig svansvägen.
Mig slog han bara i huvudet.
Lyssna! Låter som en enhjulad...
- Enhjulad vad då? - Du kommer inte att tro det.
Men det är en enhjulad höstack.
Där är den! Kom med!
- Jag har honom! - Det är ju jag!
C'est la guerre, Napoleon. Man kan inte alltid segra.
Definitivt inte.
Madam blir så ängslig. Kan vi inte komma hem i kväll?
- Jag är trött, mamma. - Jag med. Jag har ont i tassen.
Hör på, gullet. Det är sent och ungarna är slut.
- Vi har bergis gått hundra mil. - Bombis mer än tusen.
Upp med nosen. Monsieur O'Malley vet var vi kan stanna i natt.
Ligger det långt bort?
Upp med morrhåren. Det är bakom nästa skorsten.
Ja, där är det. Min egen takåskvart.
Inte precis Grand Hotel. Men det är tyst och fridfullt.
Låter som om Scat-katt och hans gäng har tittat in.
- Goda vänner? - Gamla kompisar. Sköna lirare.
Vad är en lirare?
De är inte riktigt din sort, Duchess.
- Vi kanske borde gå nån annanstans. - Nej, jag vill se din kvart.
- Och träffa Scat-katt. - Okej.
Hej, Scat-katt. Blås upp lite sköna toner.
Hejsan, O'Malley. Välkommen hem, daddy.
Sväng ner hit, pappsen.
Hit med tassen, Scat-katt.
- Buona sera, lantis. - Välkommen, O'Malley.
Duchess, det här är den största katten av alla.
- Så förtjusande, monsieur Scat-katt. - Likaledes, Duchess.
Tårtsmulan...
Ni är charmerande och er musik är så...
... annorlunda, så spännande.
Det är inte Beethoven, men oj vilken studs!
Kissekatten diggar ju det här.
- Vad då "diggar"? - Lilla damen... Låt mig förklara.
Alla snubbar vill ju vara katt
För att en katt är alltid katt Ja, katt för sin hatt
Säg mig, alla snubbar tänder ju på en rivig låt
- Men bara en katt förstår sig på "t" - Håll i gång! Sjung en blues!
Ett sånt corny spel Gör att allting blir fel
Varje ton han tar
Och med ett fyrkantigt spel Så blir man direkt en del
Utav stenåldern
Jag hörde just en trast Som lät helt ding
Bara katter kan det där Som kallas för swing
Vem vill digga smala gigs Och ditt och datt
När alla andra ju vill vara katt
Ett fyrkantigt spel Gör att allting blir fel
Varje ton han tar
Åh, rinky-tinky-tinky
Med ett sånt corny spel Blir man genast en del
Utav stenåldern
Åh, rinky-tinky-tinky
Allihopa vill ju vara katt
För det vill ju varje katt En katt för sin hatt
Man spelar jazz och man är poppis Därför att
Varenda själ vill vara lirarkatt
Åh boy, killar! Vi river kåken!
Groovy, katt.
Siameskatt Ping ping pong
Den var god.
- Häng med nu, Duchess. - Det är klart, Thomas.
Groovy, mamma. Groovy.
Blås i luren, polarn.
Vilken blåsning!
Han fixar det ju.
Underbart.
Om du vill att jag ska må
Blås ditt horn Ge mera ton
Lägg sen in lite känsla i din sång
Vi tar det på ett annat sätt
Ja, det låter ganska rätt
Så spelar jag ett solo på min lur
Och alla katter samlas sen
Innan det är dags att gå hem
Kring mörka grändens enda ljus
Det klingar skönt kring varje ljus
Alla snubbar Alla snubbar
Alla snubbar vill ju vara katt
Alla snubbar Alla snubbar
Alla snubbar vill ju vara katt
Alla snubbar vill ju vara katt...
För en katt är alltid katt...
Katt för sin hatt...
Dröm sött, älsklingar.
De är på den flygande mattan nu.
De orkade inte hålla ögonen öppna.
- En sån spännande dag. - Ja, och vilken final.
Dina vänner är verkligen förtjusande. Jag tycker verkligen om dem.
De kanske inte är så fina i kanten. Men råkar man i klistret, kommer de.
Och när vi behövde dig, så var du där du med.
Jag hade ren tur, baby.
Tack för att du erbjöd oss ditt hem. Jag menar "din kvart".
- Det är väldigt trevligt. - Vänta nu.
- Det här är ju slumdistrikten. - Jag tycker om det.
Det behöver städas lite. Och kanske några feminina detaljer.
Söker du jobb, så...
Toppen! Mamma ska arbeta för farbror O'Malley.
Dina ögon är verkligen som safirer.
- Det där lät rätt corny, va? - Nej, inte alls.
Alla kvinnor vill höra sånt. Till och med lilla Marie.
Ja, de där söta kattungarna... Jag älskar dem.
Och de är hemskt fästa vid dig.
Ja, de behöver en... Du vet...
... liksom nån sorts farsa, ibland.
Det skulle vara underbart, Thomas.
Älskling... Om jag bara kunde.
- Varför kan du inte? - På grund av madam.
- Jag kunde aldrig lämna henne. - Men madam...
Hon är bara en vanlig människa.
- Ni är bara hennes leksaker. - Vi betyder mer för henne än så.
Jag är ledsen, min vän, men vi är tvungna att fara hem i morgon.
Ja, jag antar att du vet bäst. Jag kommer att sakna dig, pullan.
Och ungarna... Jag kommer att sakna dem med.
Ja, vi fick ju nästan en pappa.
Vi går och lägger oss.
- God natt, Duchess. - God natt, Thomas.
Vilka balla barrar! Spana in vilka hyddor.
- Hyddor? - Har vi kommit rätt.
Ja, skynda. Vi är nästan hemma.
Duchess! Kattungar! De är hemma!
Åh nej! Edgar... Jag måste göra nåt fort.
Edgar, gamle gosse, vänj dig vid livets goda.
Snart är alltihop ditt, din sluge gamle räv.
Träffad.
- Vi är hemma! - Vänta på mig!
Jag först!
- Det är låst. - Vi börjar mjaua.
- Det kan inte vara de! - Kattungarna!
Kom inte in!
Ge er iväg! Försvinn!
- Där är Roquefort! - Vad han är glad att se oss!
Jag vet inte vad jag ska säga.
Kanske bara ett kort litet farväl är enklast.
Jag glömmer dig aldrig, Thomas O'Malley.
- Adjö. - Hej då, baby.
Kom inte hit! Akta er för Edgar!
Duchess... Var har ni varit?
Akta er för...
... säcken.
Ja, nu behöver de inte mig mer.
Ni kom tillbaka. Det är inte rätt.
Edgar! Kom fort!
Jag kommer!
Er tar jag hand om senare!
De är hemma, Edgar!Jag hörde dem!
Skynda! Släpp in dem!
Duchess! Kattungar!
Kom hit, mina älsklingar! Var är ni? Kom nu då.
Tillåt mig.
Kom! Kissekissekisse!
- Vad heter han? - Han heter O'Malley.
- Abraham de Lacy Giuseppe Casey. - Spring bara! Leta rätt på honom!
- Jag sa att det var Edgar. - Tyst med dig, Toulouse.
Det tjänar ingenting till, Ed gar. Det är bara en gammal dams fantasier.
- Jag var säker på att jag hörde dem. - Jag är så ledsen, madam.
Stopp!
Duchess... Kattungar... I fara... Edgar gjorde det.
Duchess och ungarna i fara? Leta rätt på Scat-katt och hans vildkattsgäng.
Vildkatter? Men jag är ju mus!
Larva dig inte. Jag behöver hjälp.
Rör på benen. Det kommer att fixa sig fint.
Fixa sig, sa han. Det är ju lätt för honom att säga.
Han har ju nio liv och jag bara ett.
Vad en gör en så liten kille här ute?
Jag skulle hämta hjälp åt en katt.
Det här är ju störtlöjligt. Crazy!
- Jag skulle bara säga hans namn. - Låt höra namnet då.
Vänta lite, killar. Stressa inte. Han heter...
- ... Åby. - Jag diggar det inte. Rond 1.
- Å... Ålberg. - Rond 2.
Åh boy... Du tror väl mig?
- Inte sant. - Prata på, pysen.
Vad sägs om... Ågränd.
Musse, där gick gonggongen. Nån sista önskan?
Varför lyssnade jag på den där O'Malley-katten?
- Cool it, katter. Grabben är schyst. - Det kan du skriva upp!
- Vi vill inte vara hårdhänta. - Tänk inte på mig.
O'Malley behöver hjälp! Duchess och ungarna är i fara!
Kom nu, katter!
Vänta på mig! Ni vet inte vägen!
Nu mina små efterhängsna vänner får ni resa första klass.
I egen privatkupé.
Hela vägen till Timbuktu. Och den här gången...
... kommer ni inte tillbaka.
Vi måste skynda oss. Lastbilen är här när som helst.
Där bort! I kofferten!
Tyst!
Ut härifrån! Fort!
Ni ska resa till Timbuktu.
Om det så är det sista jag gör.
- Det var väl den här de menade. - Och den ska till Timbuktu.
Nu, mina älsklingar, lite närmare varandra. Bra.
- Vad tycker du, George? - Mycket bra.
- Men låt oss fortsätta testamentet. - Du vet vad som ska göras.
Då så. En betjänt strykes.
Om Edgar känt till testamentet, så hade han aldrig lämnat oss.
Det är underbart att ha er tillbaka.
Den unge mannen är väldigt stilig.
Ska vi behålla honom?
Det är klart att vi ska. Vi behöver en karl i huset.
Vi måste se till att deras framtida barn blir välförsörjda.
Ju fler, desto bättre!
Stilla nu. Le.
Säg ostomelett!
Sa nån "ost"?
Tack, tack.
Nu kan ni springa en trappa ned. Där väntar en överraskning.
Adelaide, vad är det för musik?
- Låter som ett gäng vilda musiker. - Det är precis vad det är.
- Det är grunden för min nya donation. - Vilken donation?
Mitt hem för alla hemlösa katter i Paris.
Du, Napoleon, det låter som om det vore slut.
Vänta lite. Jag är basen. Jag säger till när det är slut.
Nu är det slut.
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud